![](http://dancor.sumy.ua/sites/dancor.sumy.ua/files/imagecache/468x310/0be3dc90641db85a.jpg)
Народився й виріс Максим Сидоренко в селі Лідине на Білопільщині, пише Суспільне.
З дитинства його знав Василь Коломієць
“Ріс в селі, ходив в школу. Закінчив школу, пішов в армію. Після армії на Сумському НВО працював зварювальником. А потім на будівництві, каменярем. Дуже добра людина була. Все вмів робити своїми руками, все буквально. Усім допомагав: хто в селі щось попросить допомогти - завжди допомагав”, - розповів він.
Молодший брат Максима теж служить у війську, розповів хрещений батько загиблого, Михайло Дермельов.
Провести в останню путь свого однокласника прийшов Микола Губський. “Завжди він був радісний, постійно посміхався. Добрий, чуйний, ввічливий", - розповідає Микола.
Віддати шану товаришу прийшли Катерина з чоловіком. “Гарний він був. Добрий.Чуйний. Батько трьох дітей. Залишилось троє діток в нього, дружина. З дружиною його я вчилась в одній школі, добре її знаю. Хороший був хлопець”, - розповіла Катерина.
Старший солдат Максим Сидоренко пішов на російсько-українську війну добровольцем, після початку повномасштабного вторгнення. Він служив стрільцем-гранатометником стрілецького взводу ЗСУ. Загинув 17 липня поблизу Тернів Донецької області, розповів офіцер сумського центру комплектування Руслан Флорчук.
Після відспівування, загиблого бійця Максима Сидоренка поховали на Алеї Слави Баранівського кладовища. До свого 40-річчя він не дожив два тижні.
Не забудьте підписатись на наш телеграм-канал. Там ще більше оперативної інформації!